A sárga szoba rejtélye | |
---|---|
fr. Le mystere de la chambre jaune | |
Az 1932-es kiadás borítója | |
Szerző | Gaston Leroux |
Műfaj | Detektív regény |
Eredeti nyelv | Francia |
Az eredeti megjelent | 1908 |
Kiadó | L'Illustration |
Ciklus | Q100233510 ? |
Következő | Fekete női parfüm |
![]() | |
Médiafájlok a Wikimedia Commons oldalon |
A sárga szoba rejtélye ( franciául: Le mystère de la chambre jaune ) Gaston Leroux első detektívregénye a Joseph Rouletabille rendkívüli kalandjai, Riporter sorozatból. Megjelent a L'Illustration című párizsi hetilapban 1907 szeptemberétől novemberéig. Külön kiadásban jelent meg 1908-ban.
"Lehetetlen" bűntényt követnek el a Párizs melletti Glandier kastélyban - gyilkosság egy zárt szobában . A bűnöző mintha eltűnt volna a levegőben. A könyv a kastély részletes terveit és a szereplők mozgását a sorsdöntő éjszakán ábrázoló diagramokat tartalmazza. Ezek elemzésével a riporter Joseph Rouletabille ugyanilyen „lehetetlen” következtetésre jut: a gyilkos egész idő alatt a közelben volt!
Az egyik első teljes egészében egy zárt helyiségben elkövetett bűnügyi megoldásra épülő regény, A sárga szoba rejtélye nagy érdeklődést váltott ki az olvasóközönség körében. Ahogy Gaston Picard író és újságíró rámutatott 1928-ban: „Egy egész generáció imádta a sárga szobát. Mindannyian szerelmesek voltunk egy rejtélybe – ugyanebbe a rejtélybe, amely Mademoiselle Stangerson sikoltozásával kezdődik, aki egy zárt ajtó mögül hallatszik, és aki megsebesült a fején . 1960-ban Jean Cocteau írt egy rövid előszót a regény zsebkiadásához, amelyben felhívta a figyelmet a Leroux prózájában rejlő költői szürrealizmus érintésére .
S. Eisenstein és H. L. Borges többek között az íráskészség mintájára hivatkozott a könyvre a cselekvés felépítésében [2] . A Sárga szoba titka elolvasása után a fiatal Agatha Christie úgy döntött, hogy detektívregényeket kezd [3] .
Gaston Leroux regényei tele vannak aforisztikus kifejezésekkel , gyakran a rá jellemző fekete humorral telítve . Közülük a leghíresebb a „ Le presbytère n'a rien perdu de son charme, ni le jardin de son éclat ” jelmondat , amely többször is megjelenik A sárga szoba titka című regényben. Szigorúan véve nem Leroux a szerzője – a regény megalkotója ebben az esetben némileg megváltoztatta a George Sand levelezésében jelenlévő kifejezést , amely ott így hangzik: "A pap háza még takaros, a kert pedig még friss." [4] .
A 13. fejezetből
– Beszéljünk komolyan. Emlékszel arra a mondatra, amely az „Open Sesame”-hez hasonlóan megnyitotta előttünk ezt a titkokkal teli kastélyt?
- Mégis, - feleltem, - nagyon jól emlékszem: "Még bájos a pap háza, friss a kert" [5] .
A híres költő , Jacques Prevert vezette be ezt a kifejezést a "Fák" című gyűjtemény egyik versébe [6] ; Preverttől az aforizma Georges Brassens sanzonnárhoz szállt át , aki idézte őt a "Progress" című dalában [7] . Jacques Rivette ezt a mondatot adta a " Celine és Julie teljesen hazudott " című, rejtélyekkel teli film hősnője szájába . Végül Maurice Béjart ezt a kifejezést használta hosszadalmas címként egyik balettjéhez (1997), amelynek cselekményének semmi köze Leroux regényéhez [8] .
1919 és 2003 között hat adaptáció készült A sárga szoba rejtélye című regényből. A rendezők között szerepel Marcel L'Herbier (1930).
A 2003-ban Bruno Podalydes által készített filmadaptáció nagy sikert aratott a közönség körében . A rendező szerint a detektívtörténetet vígjátéki elemekkel gazdagította [9] .
A regény első orosz fordítása már 1908-ban megjelent. Nina Svetovidova új fordítása 1990-ben jelent meg a Library of Adventure and Science Fiction sorozatban. Jelenleg a leggyakrabban újra kiadott fordítás Ivan Rusetsky [5] .